Majka ih je prodala i nazvala Božjom kaznom: Život sijamskih bliznakinja Hilton bio je "zabava" okrutnom svetu
Pre nego što je smrt učinila svoje, pružila im je malo vremena da uživaju u "normalnom" životu
Vajolet i Dejzi Hilton bile su sijamske bliznakinje koje su, posle mnogo godina eksploatacije od strane njihove usvojiteljske majke i korumpiranog menadžera u krugu šou-biznisa, uspele da se izbore za sebe i postanu izuzetno uspešne zvezde scene i filma U SAD-u.
Ovo je priča koja pokazuje kako okrutnost zavlada u odsustvu ljudskosti, te i kakve su žrtve vremena bile Vajolet i Dejzi, samo zato što su rođene drugačije.
Pri samom rođenju 1908. godine, sijamskim bliznakinjama je istog momenta uskraćena šansa da budu voljene i odrastaju uz porodicu. Naime, njihova majka, neudata šankerka Kejt Skiner, smatrala je da ju je Bog kaznio zbog vanbračnog porođaja i dodelio joj bliznakinje spojene u kuku.
Babica i patronožna sestra Meri Hilton, koja je porodila Kejt, videvši tek rođene bliznakinje, odmah je uvidela šansu za bogatstvo S obzirom na to da ih majka nije želela, brzo je pristala na to da ih proda Meri Hilton za ne tako značajnu cenu. Meri je bila gazdarica nekoliko lokalnih pabova i već je imala zamisao kako bi devojčice mogle da nastupaju i zabavljaju goste, koji bi po njenoj ideji, trošili bogatstvo na takav "šou".
Iako se činilo da je Meri bila saosećajna i želela da devojčicama pruži dom i ljubav, istina je poprimila oblik novca. Od njihove treće godine, Meri ih je puštala u pabove da budu deo zabavljačke tačke, a s obzirom na to da joj je polazilo za rukom da prikuplja na njima sve više mušterija, njene ideje sa bliznakinjama su se širile, kao i njeni finansijski apetiti. Nastupale su pod nazivom "Ujedinjene sestre", a vremenom su njihovi nastupi dobijali i nazive poput "Spojene bliznakinje", "Sestre Hilton", "Spojene bliznakinje iz Brajtona" i slično.
Tretirane su kao sredstvo zarade, dok nisu skupile hrabrosti da se suprotstave "vlasnicima"
Godine 1916. odvedene su u Teksas, gde je trebalo da provedu veći deo svog života. Kada je Meri Hilton preminula, bliznakinje su "pripale" njenoj ćerki i zetu, Edit i Mejer Majers koji su ih držali u "zatočeništvu". Naime, sklonili su ih od očiju javnosti na određeno vreme, tačnije, dok ne nauče da plešu, sviraju saksofon i violinu, a pomalo i pevanje. Nisu izbegavali ni oštrije metode, pa su kazne za neposlušnost bile poprilično rigorozne i nasilne. Vremenom, devojčice su se izveštile u džez-muzici. Dejzi je svirala violinu, dok ju je Vajolet pratila saksofonom. Sve što su zaradile odlazilo je u ruke Majersovih, ali su se 1931. godine sestre odlučile da dobiju najveću zaradu - slobodu.
Te godine su tužile menadžere, bračni par Majers i zaradile novac koji bi se danas vrednovao u iznosu od milion i po dolara. Od tada, odlučile su da odlučuju o sopstvenim karijerama.
Kako bi se razlikovale, Dejzi je ofarbala svoju kosu u plavo i počele su da se oblače različito. Karijera im se tada odlično držala i brzo je nastalo veliko interesovanje za njihove nastupe. Nakratko su se vratile u Brajton 1933. da bi vodile predstavu na "Hipodromu", poseta koja je izazvala značajno interesovanje u gradu.
Međutim, povratak kući mora da je bio gorak za sestre, jer su nameravale da uđu u trag svojoj rođenoj majci. Nažalost, Kejt Skiner je umrla kratko nakon njihovog rođenja. Vrativši se u SAD, uprkos tome što su se pojavljivale u filmovima kao što je "Čudaci" i to sa velikim zvezdama poput Čarlija Čaplina, sestre su se suočile sa postepenim "potopom" karijere.
Vajolet je započela vezu sa muzičarem Morisom Lambertom, ali iako su podneli zahtev za brak, odbijeni su u 21 zemlji.
Vajolet se 1936. udala za glumca Džejmsa Mura, bra je bio reklamni trik. Brak je na papiru trajao deset godina, ali je na kraju poništen. U vreme venčanja, Dejzi je bila vidno trudna. Njeno dete je dato na usvajanje. Dejzi se 1941. udala za Harolda Estepa, poznatijeg kao plesač Badi Sojer. Brak je trajao deset dana. Bliznakinje su 1952. godine glumile u drugom filmu "Okovane za ceo život", eksploatacionom filmu koji je zasnovan na njihovim životima. Nakon toga su se lično pojavljivale na projekcijama svoja dva filma.
Poštovanje i ljudskost spoznale su kada su poslale prijavu za sasvim običan posao
Poslednji put Hiltonove su se pojavile u javnosti 1961. godine, u jednom teatru u Severnoj Karolini. Bez upozorenja, njihov menadžer putovanja ih je tamo napustio i ostavio bez prevoznog sredstva ili ikakvog prihoda. Ubrzo, poslale su prijavu da se zaposle u obližnjem supermarketu, nudeći da rade samo za jednu platu. Međutim, verovali ili ne, vlasnik prodavnice pokazao im je više poštovanja, ljudskosti i srca nego iko u njihovim životima. Zaposlio ih je bez razmišljanja, dao dve pune plate i kako se ne bi osećale kao "atrakcija", uveo je kase sa po dve kasirke i na taj način sprečio da iko primeti da su sijamske bliznakinje.
Sestre su bile posvećene ovom poslu. Iznajmile su malu kuću sa dve spavaće sobe, zahvaljujući crkvi koju je vlasnik prodavnice posećivao, i tako se ušuškale u miran život ispunjen poslom, odlascima u crkvu i toplim okruženjem. O njihovoj pažljivoj strani govori i to da su omiljene mušterije i sve kolege obradovale poklonima za svaki Božić, prenosi "Wikipedia".
Smrt obe bliznakinje u različitim periodima i posećenost groblja koja podseća na ranu nepravdu
Četvrtog januara 1969. godine, nakon što se nisu pojavile na poslu, niti je iko uspeo da ih dozove telefonom, pozvana je policija koja se istog trena bacila u istragu. Bliznakinje su pronađene mrtve u svojoj kući, kao žrtve hongkonškog gripa. Prema obdukciji, Dejzi je prva umrla; Vajolet je umrla između dva i četiri dana kasnije. Vajolet nije zvala nikakvu pomoć.
Sahranjene su na groblju, gde dele grob sa vijetnamskim veteranom Trojem Tompsonom, čiji je otac bio njihov poznanik, jer nisu imale dovoljno imanja da plate svoju parcelu. Posetioci groblja često ostavljaju dva penija, jer je to bila cena ulaznice da bi videli bliznakinje u zabavljačkim tačkama kada su bile deca.
(Ona.rs)